Lamoraal Egmont | |
---|---|
![]() | |
Narození | 18. listopadu 1522 Henegavské hrabství |
Úmrtí | 5. června 1568 (ve věku 45 let) Grand-Place v Bruselu |
Příčina úmrtí | poprava stětím |
Choť | Sabina Falcko-Simmernská (od 1545) |
Rodiče | Johann IV. von Egmond a Françoise von Luxemburg |
Děti | Philip von Egmond Marie Kristýna z Egmontu Sabina von Egmont Lamoraal II. von Egmont Karel II. von Egmont Françoise von Egmont Leonore van Egmond |
Příbuzní | Charles I of Egmont (sourozenec) |
Profese | kondotiér a politik |
Ocenění | rytíř Řádu zlatého rouna (1546) |
Commons | Lamoral, Count of Egmont |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Lamoral, hrabě van Egmont, kníže van Gavere (18. listopadu 1522, La Hamaide poblíž Ellezelles – 5. června 1568, Brusel) byl generál a flanderský státník, jehož poprava pro údajnou zradu krále Filipa II. přispěla k dalšímu podnícení bojů o nizozemskou samostatnost na španělské koruně. V dnešní době je znám hlavně jako postava ze hry Johanna Wolfganga Goetha Egmont či z předehry Ludwiga van Beethovena Ouvertüre Egmont und Musik-Szene op.84 k této hře. Během renesančních válek v druhé polovině 16. století byl ovšem proslulým evropským vojevůdcem a jeho jméno znělo předními evropskými dvory.